Al Mulkalla-provinsen, Jemen
Målet siktet og går inn i hete sona. Alfateamet klar.
Oppfattet. I posisjon.
-Avventer visuell kontakt. -Er pakken om bord?
Pakken er om bord. Jeg gjentar, pakken er om bord.
Hvor for du oss? Hvor skal vi? Du forstår ikke hvor farlig dette er.
Jeg har visuell kontakt. Alfateam, var klar.
Venter på ordren din.
Målet er nede. Utfør! Utfør! Utfør!
Alfateamet på vei! Kom an!
Gå inn fra baksiden!
Nå setter vi i gang!
-Hvorfor stopper vi? Hva skjer? -Hold kjeft! Hold deg nede!
-Hvorfor skyter de? Hva skjer? -Jeg ba deg holde deg nede!
Jeg er under beskytning! Fort!
-Hvem ringte du? -Ingen. Jeg sverger.
Hold hendene oppe!
-Start våpenet! Nå! -Nei, du forstår ikke.
Du forstår ikke! De som skyter dine menn tillater det ikke. Hold opp nå.
Gjør det! Nå!
Nå! Jeg sa nå!
Gjør det!
Gjør det nå! Gjør det!
Gjør det!
Jeg starter det ikke. Du må skyte meg.
Hva gjør du, Kate? Det er galskap. Gjør som han sier!
-Du! Start det! -Jeg vet ikke hvordan!
-Jeg har bare sett henne gjøre det. -Gjør det nå!
Gjør det!
-Ikke gjør dette. -Hold kjeft!
-Ikke gjør dette. -Jeg må.
-Gjør det nå! -Jeg er lei for det.
Jeg tror at det er klart.
-Du må ikke gjøre det. -Hold kjeft!
Jeg er lei for det.
Det er armert.
-Kate! Kom! Vi drar! -Jeg må desarmere det!
-Vi må gå nå! -Jeg må deaktivere.
-Vi må gå nå! -Nei, jeg må slå det av!
Armert og Klar
Hva pokker er det der?
Vi stikker!
Vi må stikke!
Vi er under tung ild! Ber om evakuering!
Jeg trenger alle våpen, nå!
Gå!
Vi er ute! Dekningsild! Ild! Ild! Ild!
Alle stopper! Alle stopper!
India Zero 2 her. Gissel befridd. Vi vender tilbake til basen. Over.
-Oppfattet. Og våpenet? -Våpenet er ødelagt.
Nei, det er det ikke. Dette er bare begynnelsen.
Californias Statspark San Andreas-forkastningen
EN UKE SENERE
-Hva håper professoren å finne? -Avvik mellom data hadde vært toppen.
Å få verdier fra slik nær forkastningen hadde vært uvurderlig.
Vi vil kunne forstå de data vi har samlet inn.
Alt som ville gi oss noen svar, Jake.
Da er vi framme.
-Er det ikke vakkert? -Ja.
-Ikke akkurat det jeg tenkte meg. -Hadde du tenkt...
...hadde du vel ikke måttet tilbringe vårferien med faren din?
Hvor mange ganger må jeg si at det var en politisk stillingtagen.
Som nesten kostet meg jobben og fikk deg utvist.
Iblant tror jeg at du gjør sånt for å hevne deg på mor og meg.
-Stillheten din gir meg rett. -Jeg er voksen.
Dine og mammas problemer har ikke noe å gjøre med det. Så ikke si det.
Ok, frøken Aktivist. Det fins et ordtak.
"Hvis du ikke klarer straffen, ikke begå forbrytelsen."
Se det fra den lyse siden.
-Fins det et lys side? -Ja, jeg har fortsatt en jobb.
Og du går på skolen uten å betale.
Unnskyld. Jeg mente ikke at det skulle gå så langt.
Jeg vet det.
Professor, hvilke av disse skal inn i skogvokterstasjonen?
Og du får være med den fyren.
Vet ikke, Jake. Hvorfor ikke begynne med de som det står "Skogvokterstasjon" på?
Ja visst.
-Hallo? -Er det mamma? Er hun tilbake?
Mange takk, jeg har det bra.
-Det var vel ikke mamma? -Nei, en kjøttknivselger.
Du sa hun skulle komme hjem for en uke siden.
Hun er tilbake. Hun hadde en del byråkratiske ting å ta seg av.
Hva mer er hun blandet inn i?
-Hei. Lenge siden. -Dette er datteren min Jessie.
Hei. Jeg har hørt mye om deg. Moro å endelig treffes.
Hun ligner Kate.
Det er bra. Hvordan har Kate det? Jeg har ikke sett henne på evigheter.
Da er vi to om det.
-Sa jeg noe galt? -Følsomt tema.
-Skilsmissen. -Ja. Nå snakker vi om dette.
-Hva er det som foregår? -Hvis jeg leser av utstyret rett...
...så er hele forkastningen sprøtt seismisk aktiv.
Ser ut som en popcornmaskin.
Jeg håper jeg tar feil. Men all denne aktiviteten er...
-Jeg får dårlige følelser. -Derfor er jeg her.
Vi fikk samme verdier på universitetet. Vi går inn og ser etter.
Jeg hjelper deg med utstyret.
Du! Uro deg ikke for mamma din. Hun klarer seg. Som alltid.
Å uroe seg for henne og ville treffe henne er ulike ting. Du glemmer det.
Gissel er befridd. Vi vender tilbake til basen. Over.
-Og våpenet? -Våpenet er ødelagt.
Dette er bare begynnelsen.
Jeg ser vi har fått flere telefonsamtaler og mail som advarer mot katastrofer.
Var det hva du gjorde i Jemen? Risikerte liv for å hindre katastrofe?
-Katastrofene har alt begynt. -Jeg har sett det.
Jordskjelv i Jemen og Qatar.
Sandstorm i ørkenen. En sandstorm i ørkenen.
Det er vel ikke uvanlig?
Vindene i den sandstormen holdt flere hundre grader. Hva er din info om det?
Det er begynnelsen. Seismisk aktivitet har økt 15 % siden jeg ble befridd.
15 % og økende. Helvetesstormen har blitt startet...
Det fins ikke noe helvetesstormvåpen.
-At jeg sitter her, beviser det motsatte. -Og dette er dine bevis?
-Forskningen min ble ødelagt i felten. -Akkurat, i felten.
I felten, der gode menn, våre menn, bortsett fra å redde livet ditt-
-slo ut en terroristvåpenlager med kjemiske våpen.
Kjemiske våp... Er dette en spøk?
Dommedagsscenarier er ikke noe nytt for oss.
Russerne lyver om atomvåpnene sine. IS skaffer kanskje en skitten bombe.
Nord-Korea...glem Nord-Korea.
Men ditt scenario... Kall det for det det er. En fantasi.
Helvetesstormen, resonansvåpen er ikke fantasier. Jeg har sett det.
Ja. Vi har alle lest rapporten din.
Resonans som våpen er bare en teori. Det er forskjell mellom fakta og teori.
Vi blåser i gale teorier. Da hadde vi stengt ned for Maya-apokalypsen i 2012.
Vi hadde blitt genmodifiserte zombier. Dataen min hadde fått Y2K.
-Det som fantes i ørkenen er ødelagt. -Det er ikke ødelagt. Det er aktivert!
Bombene deres gjorde det bare vanskeligere å slå det av.
Noen smarte menn i ørkenen fant opp en teknologi som kan utslette en landsby.
Jeg ville sette pris på deres hjelp...
Hva du enn tror fantes eller ikke fantes i den der ørkenen ble tatt ut av et team-
-som også risikerte sine liv for å redde ditt.
Så vi ville sette pris på litt takknemlighet fra din side.
-Møtet er over. -Over?
-Hvorfor er jeg her? -Jeg sa at møtet er over.
Møtet er kanskje over, men dette har bare begynt.
-Hvor er teltunderdelen? -Hvor er verktøykassa Mi?
-Vet ikke. Jeg trodde du pakket den. -Jeg ba deg pakke den.
Hvorfor skulle jeg pakke den? Jeg sa at jeg måtte pakke maten.
-Så du pakket den ikke? -Jeg pakket maten.
Hører du noensinne på meg? Aldri. For da hadde du hatt en verktøykasse nå.
Herregud, elskling! Ser du det?
Løp! Løp!
Rob! Du vil se dette!
-Det er det andre i dag. -South Ridge.
-Ikke så stort, det registreres knapt. -Det er ikke størrelsen som bekymrer.
-Men frekvensen. Har du kartlagt dem? -Alle, som du sa.
-Der ser du, det er ikke størrelsen. -Kan du bli voksen?
Nålene markerer størrelse, varighet og tiden.
-Kommer det store i California nå? -Det burde det ikke.
Normalt er sånn aktivitet bra, reduserer trykket på forkastningen.
-Da burde seismisk aktivitet bli mindre? -Ja, men her øker den.
Du har fulgt med.
-Hva er det? -Et til. Noe er på vei.
-Ok. Det føltes ikke lite. -Nei, det gjorde det ikke.
Rangerstasjon 219, Martin her.
Oppfattet.
-Jeg har et nødstilfelle. Kom med meg. -Ok.
Dere blir her. Gjør utstyret klart.
-Bli her? -Bare et skjelv. Vi er i sikkerhet.
Kan vi prate?
-Jeg fatter ikke at du var i Jemen. -Hvem er du?
Du så våpenet. Var det operativt?
Unnskyld. Foreldrene mine sa at jeg var taktløs. Drew Slack.
Hva vet du om det? Hvorfor sa du ingen der inne? Ingen journalist.
-Bilen din er vel ikke avlyttet? -Hva?
Jeg var med og hacket filene. Filene som sendte deg til Jemen.
-Vent nå. Var det deg? -Jeg og noen anonyme venner.
-Det er forræderi. -Jeg ser det ikke sånn.
Har du rett så er det mennene der som er forræderne.
De vet at helvetesstormen eksisterer.
De lyver for deg.
Deres teknologi ble stjålet. Følsom statlig informasjon.
Hvordan tror du det vil se ut? De er overbevist om at de ødela det.
-Vi må tilbake dit. -Det kan du ikke.
-De sperrer deg inn, eller verre. -Verre?
Denne avdelingen av staten svarer ikke for mange.
-Hvor sikker er du? -Jeg var der. Jeg så det.
Dette er så ille.
Hør her, Drew. Jeg trenger din hjelp.
Jeg må vekk herfra, men jeg må ha filene mine.
-Gå og skaff filene mine. -Jeg havner i fengsel.
-Du blir en helt. -Mandela var det. Han sitt inne i 27 år.
Tusener av uskyldige vil dø.
Ok... Jeg gjør det.
-Hvor skal du hen? -San Andreas-forkastningen.
-Er det problemer der også? -Problemer overalt. Hent infoen.
Jeg skjønner.
Kom an, Rob.
Dette ser ikke bra ut, Rob.
Hva har skjedd her?
Hva er dette?
Å, nei.
Jeg kjente dem.
Se på dette.
Løp!
Kjør!
Se, ser ut som enda en seismisk aktivitet.
-Kan du tyde det? -Vet du ikke hvem foreldrene mine er?
Jo, men hvordan kan du plutselig være så interessert? Du skulle jo på vårferie.
Jo, men jeg fikk problemer for en politisk protest.
Dette er straffen min.
Jeg hørte at en gjeng aktivister malte seg grønne-
-og løp nakne gjennom campusområdet for Earth Day.
-Det var ganske kult. -Det syntes ikke far.
Var det deg?
Hvorfor går jeg glipp av alt det kule?
-Det var for en god saks skyld. -Ja, og jeg støtter det.
Neste gang er jeg der for sakens skyld... med en pensel...
...og maling.
Husker du da vi satt i bilen og du ba meg si fra når du ble pinlig.
-Er jeg det nå? -Ja, det er du.
Unnskyld, men du gjør meg nervøs.
Ok, da.
-Vi har Internett. -Perfekt.
KATASTROFE RAMMER PARIS
Hva er det?
En vidstrakt ødeleggelse som har ødelagt Paris.
Herregud.
Rapporter kommer inn fra hele landet-
-som beskriver massive jordskjelv...
Mamma!
Pappa!
...massive stormer som har ødelagt...
Mamma!
Overlevende beskrev det som et helvete.
Røyk, aske og vrakgods regnet ned over hele byen.
-Vi må ut av parken! -Jeg er enig.
Endrede planer. Pakk sammen. Vi drar herfra.
Kate? Når kom du hit?
For anledningen kan vi bare anta at et stort antall uskyldige er døde.
Og skadene koster milliarder. Om ikke mer.
Nødetatene går gjennom ruinene-
-mens bygninger ligger i ruiner i en av verdenens største byer.
Som nå rystes av katastrofens følger.
Se på skjermen. Si fra om noe blir forandret.
Når kom dataene inn?
Det er en major i resepsjonen.
-Hallo? -Penny, det er Drew. Har du tid?
-Har du sett nyhetene? Om Frankrike? -Selvsagt.
-Hvorfor visker du? -Dette er ikke akkurat lovlig.
Du er i en statlig bygning. Gå et annet sted.
Jeg har ikke tid til å forklare. Bare hør på meg, ok?
Er du på do?
Herregud...
Gå vekk.
Unnskyld.
Ok. Unnskyld. For å gjøre en lang historie kort.
Jeg må inn i et serverrom og det går ikke uten en kritisk nettkrasj.
Ok...
-Jeg trenger en zipbombe. -Tøyser du?
Nei. Jeg trenger en datadump som blokkerer serverne og stenger alt.
Aktivitetene våre overvåkes så jeg kan ikke gjøre det her.
Penny? Er du der? Penny?
-Er dette forræderi? -Hvorfor sier alle det?
-Fordi det er det. -Nei. Teknisk sett er det det.
Det er for en god sak. Det som skjedde i Frankrike er ikke over.
Hvis du fikser dette så gir jeg deg alt du vil ha. Vær så snill?
-Ok. Men du skylder meg. -Ja!
-Jeg tekster når det er klart. -Ok.
-Hva mener du, "ikke over"? -Rekker ikke å forklare. Jeg elsker deg.
Elsker du meg?
Sa jeg det?
Nei, hele parken. Vi må stenge den. Alle der inne må evakueres.
-Hvorfor alle... -Fordi den er ikke trygg.
Jeg tror du underviser i Frankrike. Men du kidnappes i Jemen. Av militante.
Jeg var i Frankrike og oppdaget de lekkede filene. Det er en global trussel.
Det er ikke jobben din. Tror du at du er James Bond?
Har du noen annen forklaring på det som skjer nå?
Jeg sitter kanskje bare på universitetet og prøver å oppdra datteren vår.
Ikke gjør det akkurat nå.
Helvetesstormvåpenet er virkelig.
-Jeg trodde vi skulle forlate parken. -Helvetesstormvåpenet er en myte.
-Nå lyder du som Forsvarsdepartementet. -Når var du der?
De fikk ut meg ut av Jemen. Nå vet du alt, vi trenger ikke parterapi.
Skal du spøke det bort?
Et resonansvåpen borer seg ned i jordskorpen og litosfæren.
Dataene du sendte skjer overalt, særlig ved forkastninger...
-...som vi står på nå. Forstår du? -Ja, jeg skjønner.
Ikke jeg. Hva er et resonansvåpen?
-Hørte dere alt det? -Ja.
Inkludert at moren min kidnappes i Jemen og vi ikke vet hvor du er.
Kate, var du kidnappet?
Jeg er utenfor
Hva det handler om?
Vi kan ikke snakke om det her. Kameraene har kameraer.
Jeg føler meg som Gene Hackman i "Enemy of the state".
Har det å gjøre med dumpen? Blir vi tatt?
Det er ille, Penny. Folk kommer til å dø. Som de alt har gjort.
-Frankrike? -Frankrike, India.
Nå fatter jeg hvorfor du sa at du elsker meg.
Det var på grunn av alvorlig stress. Jeg mente ikke noe med det.
-Så synd. -Så synd? Hva mener du med det?
Ingenting.
Men du kom med suppe til meg på jobben. Vi er som et gammelt gift par.
Å...
Ja da.
-Samme ting hver gang. Kom an. -Hva er dette?
Det er suppe.
Kan man ikke ta inn suppe mer? Kjæresten min kom med den.
Jeg jobbet i lunsjen.
Jeg tror det er basilikum. Kjenner du basilikum? Den skal være i der.
Hvis jeg ikke spiser opp alt så kommer jeg tilbake og gir deg resten. Ok?
Toppen. Takk, Hughes.
-Losse, laste bilen. Jeg får déjà vù. -Hvem bryr seg?
Må ha vært slitsomt å høre. Det mellom foreldrene dine?
-Ikke akkurat "Brady bunch". -Visste du ikke hvor mammaen din var?
Tydeligvis ikke. Hun er alltid et sted og prøver å redde verden.
Men dette tar kaka.
-Moren min lar meg aldri være i fred. -Jeg ønsker jeg hadde det sånn.
Det tror jeg ikke.
-Gresset er vel alltid grønnere... -Antar det.
-Hva Søren er det? -Det ser ikke bra ut.
Det er en ting at en gærning advarer mot apokalypsen.
Noe helt annet når det hun advarer mot begynner å skje.
-Våpenet ble ødelagt. -Hvor sikker er du?
Frankrike ligger på en forkastning. De har hatt jordskjelv før.
Det er mer enn et jordskjelv. Jeg tror ikke på tilfeldigheter.
Du vet hva som lekket ut da vi ble hacket.
Fikk vi noensinne helvetesstormen kampklar?
Nei, ingen tester lyktes. Ikke engang Tesla klarte det. Og han oppdaget den.
-Vet du hva man sier om 100 aper? -Nei. Hva?
Lås dem inn i et rom med skrivemaskiner. Til slutt får man litt Shakespeare.
Det er på tide vi kjører noen scenarier der dette ikke var tilfeldig.
Sjef, vi har rapporter om en forstyrrelse til.
-Kate, vi drar nå. -Fant du noe mønster?
Mens vi ble jaget av en pyroklastisk sky rakk vi ikke å vurdere noe.
-Bare et spørsmål. -Nei, jeg vet hvordan du tenker.
Jeg trenger denne informasjonen. Avstand, tid, sted. Noen utskrift?
Kom. Kom, vi må gå.
Jeg trenger utskriften.
-Hva leter du etter? -Hun leter etter et mønster.
-Vi må forutse bølgedannelsen. -Hva? Dette går over mitt lønnstrinn.
-Kate, vi har ikke tid. Vi må gå. -Jeg trenger en avlesning til.
Løp!
Det er virkelig ikke bra.
Jessie!
-Gå til bilen! -Hva er det?
Martin, kom an! Vi må stikke! Forlat det der!
-Martin, ut! -Martin, kom an!
Jeg har den!
Martin! Martin!
-Han er død! -Nei!
Se opp!
Stormen er over.
-Kate, vi må tilbake. Hente ham. -Han er død.
Grunnen til at stormen ikke utryddet hele parken er at vi er der vi er.
San Andreas hører til Yellowstones caldera. Vi sitter på en tidsbombe.
-Derfor må du dra. -Dra?
-Det er for farlig. Ta med barna. -Det holder å bare ses noen timer?
-Faren øker med hvert minutt her. -Nettopp. Og du må bli?
Som du risikerte livet i en ørken?
-Det er feil tid for den diskusjonen. -Nei. Du vil aldri snakke om det.
-Du kan parken. Hvor er nærmeste utgang? -Nei. Hør her, Kate.
Hvis du har rett, hvor er vi trygge? Los Angeles? San Francisco?
Det fins ingen steder som ikke er farlig. Vi forlater deg ikke.
Hvis du har en plan, så vil jeg høre den.
Hvis jeg kan lese av data fra dataen har jeg nok informasjon.
-Hvorfor traver hun? -Da tenker hun.
Eller triangulere bølgene. Data fra tre ulike steder kan holde.
-Holde til hva? -Til å isolere bølgen.
-Tror du at du kan stoppe greien? -Hva? Vent!
Vi? Her? Denne greien som river i stykker kloden?
Ja, men vi trenger litt hjelp.
En eksplosjon som av en atombombe på ett kilotonn. Hvor får vi det fra?
-Det er plan B. -Hun har en plan B.
Vi er her. Vi må hit for å få den første avlesningen.
-Helvetesstormvåpenet er operativt. -Du mener våpenet som ikke eksisterer?
Unnskyld. Prøver bare å få klarhet.
Helvetesstormen forsterker toroidale strømmer dypt nede i jordskorpen.
Dere har sett operasangerinner sprekke krystall med stemmen.
Det samme i stor skala. Helvetesstormen er stemmen, jordskorpen glasset.
Sprekken i jordskorpen slipper ut gasser under høyt trykk som forårsaker stormene.
En kombinasjon av naturkatastrofer.
Jordskjelvene slipper løs de kraftige stormene. De utsletter byer.
Om det er en bølge, burde den svekkes med tiden.
Apparatet er laget for å bli sterkere med tiden.
-Et resonansvåpen virker sånn. -Vi tar det ut med nye bombeangrep.
Den er for dypt. Vårt sterkeste våpen når 60 meter under jordoverflaten.
-Helvetesstormen er nå 300 meter dyp. -Bomben ville økt global spenning.
Global spenning? Har du sett nyhetene?
Ja, jeg skal holde kjeft.
Det fins gode nyheter. Testene våre med våpenet har vist en signatur.
Et signal som er koblet til de bølger med ultralav frekvens det sender ut.
Droner, radioteleskop, hva vi enn kan avlytte-
-så må vi finne signalet. Det er første trinnet til å stoppe dette.
-Hva om vi ikke stopper den? -Da er det slutten.
Det fins uropunkter rundt jorden. Stillehavet, Indonesia, Yellowstone.
Et helvetesstormutbrudd der vil true menneskeheten.
Dra til helvete!
Lykke til, du herlige monster.
-Er det en serverkrasj? -Virker sånn. Jeg er låst ute. Flere?
Ja, sir. Nei, vi har et team som jobber med det akkurat nå.
Selvsagt. Kall det en beredskapsplan.
Ja, sir. Det skal vi gjøre.
-Ja? -Nettet vårt er nede. Vi er hacket.
-Forbannet! Hvor stort er det? -Alt.
Har vi funnet signalet ennå?
Helvetesstormen skaper en katastrofal energibølge.
Vi trenger en like kraftig og motsatt energibølge for å ødelegge den.
Det er det vi leter etter.
-Ok, jeg tror den virker. -Godt jobbet, Jake.
-Venter vi på at noe dårlig skal skje? -Håper at neste ikke er like ille.
Det er ikke særlig betryggende.
-Snakk med henne. -Jeg vet ikke hvordan.
Kate, hun er ikke en matematisk ligning du kan løse feil.
Du er moren hennes. Bare prat med henne.
Vi har noe!
-Start timeren, spill inn verdiene. -Jeg prøver.
-Er du uskadd? -Jeg tror det sluttet.
-Det kommer en storm. Er vi døde? -Jake.
-Jake, vi er ok. -Ja visst. Det vet jeg vel.
-Fikk du verdiene? -Ja.
Nå vet jeg hvorfor Rob liker deg.
Vi har én verdi, vi trenger to til. Jo fortere det går, kan vi dra herfra.
-Hva tenker du? -Vi har utstyr og sambandsradio.
Vi må skille lag.
Vi står på San Andreas-forkastningen. Jeg trenger verdier fra begge platene.
Stillehavets og Nord-Amerikas. Den dårlige ideen er vår eneste sjanse.
-Jeg blir med pappa. -Nei, vent.
Du går med moren din. Jake, du blir med meg.
Vi tar bilen og får vår verdi på åsen. Du leser av her.
Vi møtes ved broen når vi er klare, ok?
Vær forsiktig, det siste skjelvet var et annet sted, vi er ikke så heldige nå.
Hei...
Vær forsiktig.
Jeg har et problem som må fikses. Hvem er min beste Krim?
Drew, kom med meg. Kom, så går vi.
Jeg kommer.
Jordskjelv!
Ok, det er over. Tilbake til arbeidet.
-Kom an. -Huset raser og begraver oss.
Etter det jeg har hørt fra verden, så er du heldig.
Inn her. Koble inn. Du har 30 minutter. Klokken går.
Vi nærmer oss åsen med utstyret. Alt du trenger fins i veskene.
Oppfattet, Rob. Vi er på vei å sette den opp. Ironisk, hva?
-Hvorfor det? -Du og jeg pleide å gå på tur.
Evigheter siden. Var jeg fem år?
-Jeg skjønner at du er sint på meg. -Hva får deg til å tro det?
-Vi setter den opp her. -Arbeid. Lettere enn å diskutere.
Er du sikker på at det er her?
Ja. Her er det. Vi setter det opp her.
-Kate, vi er i posisjon. -Bra. Si fra når dere er i gang.
Oppfattet.
Her.
Her, kobl den til.
-Kom an. Hva er galt? -Du skal trykke her.
Har man sett det. Pappa har lært deg opp godt.
-Jeg er i gang. -Jeg også. Får alt verdier.
-Dette er vilt. -Se på frekvensen. Den øker definitivt.
-Er det noe problem? -Nei. Jeg skulle bare på do.
Jeg ber ikke om tillatelse. Det er nødstilfelle. Kode rød, eller brun.
Bare gå. Fort.
-Vent! Du tar vel ikke din bærbare? -Jo.
Jeg blir kanskje der en stund. Tenkte jeg kunne jobbe...
Nei, du må gi meg den. Gi meg den nå.
-Vakt! -Sperr av bygningen.
Stopp ham!
Hva skal jeg gjøre?
Jeg havner i fengsel. Men ikke i dag.
Ingen dritt til deg.
Opp med deg.
Et brudd til? Hvem kødder med oss?
Du vet konsekvensene om det spores til oss.
-Det er ikke min første dag. -Sørg for at det ikke blir den siste.
Jeg skal fly og treffe stabssjefene. Når jeg lander...korreksjon.
Om jeg lander, vil jeg få vite at situasjonen er slettet og sanert.
-Er det forstått? -Ja, sjef.
Du har min tillatelse til å gå videre. Med frie hender.
-Mye seismisk aktivitet her. -Oi! Se på det.
-Vi har en på gang snart. -Ja, noe er absolutt på gang.
Mamma? Jeg tror vi får inn noe.
-Mamma? -Rob! Rob, kom inn.
-Er du uskadd? -Ja.
Kate? Kate, kom inn?
-Rob, kom inn? -Nei, mamma.
-Kate, kom inn? Faen! -Er dette normalt?
Nei. Det er ikke normalt. Hold deg fast.
Mamma? Vi må vekk.
-Det er ikke bra. -Nei. Det er det ikke.
-Mamma! Vi må dra! -Jeg må ha disse dataene.
-Mamma! Mamma! -Jessie!
Vær så snill, mamma! Kom!
Jessie, løp! Stikk, Jessie!
-Mamma, vi må dra! -Jeg har det! Løp!
Løp! Kom an!
Ned på bakken!
Vi må vekk! Inn i bilen!
Har du noen anelse om hvor alvorlige problemer du har?
Jeg? Mener du ikke "vi"?
Ok, ok, jeg skjønner...
Jeg tror ikke du forstår situasjonen din.
Vi så i dataen din. Du hacket staten og stjal hemmelige dokument.
-Hvor sendte du dem? -Til moren min.
Jeg trodde det var en oppskrift på sandkaker.
Jeg sendte dem til professoren.
-Hun vet mer om dette enn vi gjør. -Det gjør hun ikke. Vi har alle data.
Et helt nettverk av informasjon. Hun er bare én person. Hva om hun tar feil?
Hun får ikke dømme menneskeheten til undergang i et forsøk på å redde den.
Nei, for det har dere vel dekket opp? Kom an, du vet at du vil.
-Trener du? -Hør, din lille skittflekk.
Når dette er over og du og professoren er statsfiender-
-skal jeg sørge for at dere ender i det mørkeste, ekleste hull som fins-
-og tilbringer resten av deres lange, plagsomme liv der-
-om du ikke sier hvor hun er.
Hvor er hun?
Rob, kom inn. Rob, kom inn.
-Hvorfor svarer de ikke? -Jeg vet ikke.
-De ble vel ikke tatt av eksplosjonen? -De burde ha vært rett overfor oss.
-De kan ha havnet i utbruddet. -Nei.
-Rob, kom inn. Vi trenger infoen. -Jeg trodde du var urolig for pappa.
-Det er jeg. -Nei, det gjelder hans info.
-Skulle jeg ikke uroe meg for faren din? -Hvem vet hva du bekymrer deg for?
Vi leter ikke etter dem. Hva gjør du?
Ser etter en viktig mail.
-Jeg skal lete etter pappa. -Nei. Vi skiller ikke lag nå.
Fra Drew Alt er her. Fascinerende lesing.
Det var som bare! Han fikk tak i filene.
Du bryr deg bare om de filene mens pappa kan ha dødd i en eksplosjon!
-Det fins større ting enn familien. -Ikke noe er større enn familien.
Du har rett. Men iblant er ikke verden svart eller hvit.
-Hvorfor kan den ikke være det? -Den har aldri vært det for meg.
Jeg gjør oppofringer. Og farlige ting fordi jeg må.
Fordi det er mitt kall. Og jeg håper at du forstår det en dag.
Men for øyeblikket...vennen min...
Nå går vi og finner pappaen din.
Rob? Hører du meg?
Vi har ikke hele dagen, så dette fortsetter til du gir meg en grunn.
-Hvor er hun og hva gjør hun? -Jeg vet ikke. Jeg sverger.
Sjefen, spaningen tror at de har funnet helvetesstormens bølgesignatur.
Jeg trenger deg kanskje ikke likevel.
Kate! Jessie! Kom inn.
Er de ikke her?
Kate! Kate, Jessie, kom inn.
Kate, kom inn.
-Kate! Jessie! -Jessie!
Kate, kom inn. Vær så snill.
Kom an nå.
-Rob? Hvor er de? -Der er de. Kom an.
-Rob! -Pappa!
-Jessie! -Pappa!
Pappa!
Så godt å se deg. Vi har dine data. Håper det var verdt det.
Det blir det. De vil ha dem.
Til bilen. Kom an!
Jeg lander snart. Jeg trenger svar. Hvor lang tid har vi?
Bølgen treffer Yellowstones caldera om mindre enn 5 timer og 25 minutter.
-Hvordan stopper vi dette? -Vi jobber med det.
Jobb fortere.
Hva håper du å gjøre med alle data?
Hvordan stopper du en tidevannsbølge?
-Et lurespørsmål? Det går ikke. -Teoretisk. Hva ville du gjort?
Grave en grøft i havbunnen. Bølgens energi forsvinner nedover.
Det er faktisk rett.
-Jeg hadde tenkt å si det. -Kate, jeg har sagt det før.
Det vil kreves en massiv eksplosjon. Vi snakker atomvåpen.
På nøyaktig tid og sted. Eneste måten å ta ut bølgen.
-Uten det har vi ingenting. -Ok. Plan B da.
-Hvordan går det med plan B? -Plan B.
Hei. Jeg må snakke med Pierce.
-Sjef, telefon. -Jeg er opptatt.
Jeg sa det til henne. Men hun sa at det var viktig.
-Hun? Hvem? -Professoren.
-Ok... Sett henne over. -Ja, sjef.
Professoren, godt å høre fra deg. Jeg er her med din lille kamerat Drew.
-Kate, Pierce vet hva jeg sendte deg. -Drew, er du uskadd?
En tier på sykehusenes smerteskala.
Vi fortalte nettopp hvor mye vi misliker forræderi her.
-Det var en fysisk demonstrasjon. -Pierce, din drittsekk, hør på meg.
Drew ga meg ikke bare info om helvetesstormen. Jeg har alle filene.
Jeg har bevis på at dere kjente til våpenet. At filene deres ble hacket.
Bevis for at det ble aktivert da dere prøvde å redde det.
Du har blod på dine hender. De er dekket av blod.
Det låter ikke bra.
Vi kan inngå en avtale før det blir verre. Jeg kan stoppe det.
-Men jeg trenger militær hjelp. -Militæret? Hva foreslår du?
Jeg trenger noe som er kapabelt til en eksplosjon på ett kilotonn.
Tøyser du? Du snakker om et lite atomvåpen. På amerikansk jord.
Ja, og vi kan gjøre et rettferdig bytte. Alle filer mot din hjelp og Drew.
-Du snakker om atomvåpen. -Helvetesstormen slutter ikke.
Tenner bølgeaktiviteten Yellowstone er alt over. Det blir ikke verre.
-Du har rett. -Unnskyld, kan du gjenta?
Apparatet når Yellowstones caldera om drøyt fem timer.
-Med rett verktøy stopper vi den her. -Hvor mye makt tror du jeg har?
Du har nok midler. Du hørte ikke på meg. Ikke gjenta feilen.
Jeg tar kontakt.
Man må like stilen hennes. Er jeg fri til å gå nå?
Ikke akkurat.
Hvis dette skal fungere, må vi under bakken
Det fins et tunnelsystem. I de gamle gruvene. Det burde være dypt nok.
-Hva venter vi på? -Da går vi.
Det er ingen dårlig ide. Kan være en vinn/vinn situasjon.
Sett sammen et team. Gi henne midlene. Har hun rett, gjør vi rent hus.
Som jeg sa, jeg vil ha denne røren vasket og sanert.
-Og om hun tar feil? -Da spiller ikke noe noen rolle.
Vi er ferdige alle sammen.
Professoren er informert om deres ankomst. Vi sender eksakte koordinater.
Dere må sørge for at lasten når henne.
Oppfattet. Jeg ordner det, sir.
Den kommer.
Hei!
Det er trygt for øyeblikket. Noen flere skjelv så kanskje alt revner.
Noen jordskjelv til, så revner alt.
Vi vet ikke engang om greien kommer. Jeg vil ikke være her lenger.
-Det besvarer det spørsmålet. -Er det plan B?
La oss håpe det.
Hva gjør dere? Penny! Penny!
Er du uskadd? Hva har de gjort med deg?
Stopp! Du kan ikke gjøre dette!
Nei, nei, nei. Nei, nei.
-Dere kan ikke. Stopp. -Beklager. Løse tråder.
-Trodde ikke vi skulle ses så snart. -Flaks. Begynte i ørkenen. Ender her.
La oss håpe det.
-Hvor skal de? -Rutine. De kommer tilbake.
Dette er Jameson, vår bombetekniker, som beordret.
-Jeg håper dere vet hva dere gjør. -Har du en atombombe i den der?
Ja, en SADM. Spesielt Atom Demoleringmateriell.
I stand til en kilotonns detonasjon. Det skal være du som vet hvor og når?
-Dere går ned 1,6 km der. Tida er knapp. -Fjernavfyring går ikke der nede.
-Jeg antar ikke alle skal gå ned der. -Nei, de blir her.
Slapp av. Er straks tilbake.
Jeg vet at det er en klisjé, bare trykk på den røde knappen.
-Jeg trykker ikke på noe. -Du må, vennen.
Du detonerer ingenting. Den starter bare timeren. Du klarer det.
-Jeg kan ikke. -Dette er ikke som å male deg grønn.
-Du vet om det? -Ja. Og jeg er stolt av deg.
Jeg må endre på mye, men dette en oppofrelse. Kan du det?
Ja. Mamma? Jeg elsker deg.
Jeg hater å avbryte, men vi må gå.
Hold på den tanken, ok? Du klarer dette. Jeg elsker deg.
Jeg håper virkelig at dette virker.
-Er du ok? -Ja. Kom an.
Vi vet ikke skadeomfanget. Rapporter om...
Tiden begynner å renne ut.
Basen til Fuglen. Kom inn. Over.
Basen til Fuglen! Basen til Fuglen! Kom inn!
Her er Fuglen, sir. Jeg venter over forkastningen.
Pakken er på vei. Hele området er ustabilt.
Oppfattet.
Tre timer igjen.
Kom an. Fortsett framover.
Vi går til huset mitt. Kom an!
Der er det.
-Er du ok? -Ja.
Jeg kan aktivere bomben, men du må si når.
-Vent, den er nær. Vær klar. -Vi er armert og klare.
-Ikke ennå. Må skje på riktig tid. -Vi må sprenge snart.
-Håper du har regnet rett, doktor. -Det har hun.
-Basen til Fuglen. Kom inn. -Fuglen her. Eksplosjoner omkring meg.
Forbannet!
Jeg hater å si det, men vi må dra nå.
Kate?
Jessie, trykk på knappen nå!
-Du må trykke på den! -Jeg kan ikke forlate dem der.
Du må. Vi må adlyde ordrene våre.
Jessie, de rekker ut, men du må starte timeren.
Trykk på knappen.
Jessie, du klarer dette.
-Hun klarte det. -Vi stikker!
Atombomben er armert, sjef.
-Nå stikker vi. -Dere går ingen steder.
-Hva gjør du? -Adlyder ordrer.
Forræder.
Vi må stikke.
Vi hadde ikke noe valg. Vi må vekk herfra.
-Jeg kan ikke forlate dem. -Vi må til helikopteret.
Kom an! Kom an!
Vi må stikke. Kom an!
Mamma?
Det er ingen evakuering!
-Jeg ser ikke noe helikopter. -De sa de skulle komme tilbake.
-Ser du noe helikopter? -Nei. Nei, de forlot oss.
Kom an!
Den er stor!
Her er utgangen! Kom an!
-Mamma! Pappa! -Nei, Jessie!
-Jessie! Vi må stikke! -Pappa!
Pappa! Mamma!
Pappa!
-Hva skjedde med helikoptret? -Det fins ikke noe. Det var en felle.
Inn i bilen! Inn i bilen!
Alle holder seg fast!
Nei!
-Fortere! -Vi er ikke utenfor eksplosjonsradiusen!
-Hvordan vet vi når vi er sikre? -Vi er ikke døde.
-Hvor mye tid har vi? -Ingen!
-Er det over? -Ja, det er over.
Hvordan vet du det?
Hun har denne stygge vanen med alltid å ha rett.
Ikke om alt.
Du er ålreit, Doc. Landet vårt trenger flere som du.
Jeg tror hun har gjort sin oppofrelse.
Jeg tror vi alle har gjort det.
På tide at vi drar.
Du, professor? Får jeg ekstra poeng for dette?
Glem det. Jeg spør senere.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com